(untitled) (Лінгвостилістичні студії, 2017)
У статті досліджено індивідуально увиразнені образи-регулятиви не лише художніх, але й епістолярних текстів Лесі Українки – сад і квіти; з’ясовано основні контексти їх експлікації в її листовній спадщині; проаналізовано особливості моделювання семантичного простору цих мікрополів; окреслено типологічні порівняльно-зіставні експлікації регулятивів сад і квіти з лісом, зокрема на рівні польової ієрархії; визначено продуктивні й визначальні для епістолярної мовотворчості Лесі Українки функційно-стильові ознаки їхньої актуалізації, окреслено також їхню роль в автопортретуванні адресантки й відображенні національно-мовної картини світу в її індивідуальному стилі.