(untitled) (Лінгвостилістичні студії, 2016)
В. Симоненко належить до поетів української лінгвокультури, який майстерно вербалізував категорію інтимізації, використовуючи традиційні (звертання, займенникові форми, фольклорі конструкції) й індивідуально-авторські мовні засоби, серед яких оксюморон, виражений системою моделей, а також прийом скупчення однотипних граматичних форм (насамперед компаративних конструкцій) у межах одного контексту. Ці форми вносять у поетичний текст систему прагматичних смислів, моделюють прагматичні ефекти. Ключові слова: лінгвокультура, категорія інтимізації, традиційні й індивідуально-авторські засоби, оксюморон, скупчення граматичних форм, прагматичні смисли. Посилання